Жінка, 1923 р.н.
An interview with a native resident of the village Stratyn, Rohatyn district in Ivano Frankivsk oblast. The narrator and her parents were repressed by the Soviet government in 1944; her father died in exile in Arkhangelsk and the mother managed to escape and returned. The woman spent 17 years in exile, married another political prisoner there, and gave birth to two children. The narrator remembered a lot of Jewish neighbours of the village Stratyn and described in detail their families, places of residence, occupations and traditions. During the German occupation, all Jews in Stratyn – first, the man, and then, women and children too – were taken to the ghetto in Rohatyn and, after a certain time, shot. The woman recalled several stories about Jews hiding in the nearby villages and in Rohatyn, the fate of their property, houses and households. The narrator told about how she went to the Rohatyn ghetto to buy a shawl. The woman was a nurse in the Ukrainian nationalist underground and shared her memories of the girls taught nursing, doctors (there were Jews among them), and paramedics of the underground, the cases of providing help, her tasks in intelligence and showing the way to underground detachments. The conversation is full of names and pseudonyms of the rebels, information about the fate of some of them. A separate conversation thread is an exile in Vorkuta, the death of her father there, the limitations this posed for the children’s ability to gain education back home. Recorded in Stratyn. The interviewer – Marta Havryshko.
Female, born 1923
Інтерв’ю з уродженкою села Cтратин Рогатинського р-ну Івано-Франківської обл. Оповідачка і її батьки були репресовані радянської владою в 1944 р., батько помер на засланні в місті Архангельську, мати повернулася додому втечею звідти. На засланні жінка пробула сімнадцять років, там вийшла заміж теж за політв’язня і народила двоє дітей. Оповідачка дуже добре пам’ятала численних сусідів-євреїв села Стратин, детально розповідала про кожну їхню родину, місце проживання і заняття, традиції. За німецької окупації всіх стратинських євреїв – спершу чоловіків, а за ними згодом жінок і дітей – забрали до гетта в Рогатині та за деякий час розстрілювали. Жінка пригадала кілька випадків переховування євреїв в околицях села і в Рогатині. Йшлося також про долю єврейського майна, будівель і господарств. Оповідачка поділилася спогадами як ходила в рогатинське гетто купити собі хустку. Жінка була медсестрою в українському націоналістичному підпіллі, ділилася спогадами про навчання дівчат медсестринської справи, лікарів (серед яких були і євреї) і санітарів підпілля, випадки надання допомоги, свої завдання по розвідці та переведенню загонів підпільників. Розповідь насичена іменами і псевдо підпільників, відомостями про подальшу долю деяких із них. Окрема сюжетна лінія розповіді – перебування на засланні у Воркуті, смерть там батька, обмеження щодо здобуття дітьми бажаної вищої освіти після повернення. Запис було здійснено в Cтратині. Інтерв’юерка – Марта Гавришко.